Godmorgen, Sydney. Har du haft en fredelig nat?
– Jeg kunne være død dernede! – Så stor er min magt ikke.
Du kontrollerer dit liv. Du lod det ske.
Jeg gav dig valgmuligheder, og du besluttede ikke at skrive brevet.
Vejen er svær, hvilken vej du end vælger.
–"Vælger"? Kan jeg da rejse? – Hvis du vil.
Jeg hjælper dig ikke. Jeg har investeret for meget i dig.
Har nogen gjort det før? Skiftet mening, altså?
– Nej, alle andre har nydt refugiet. – Måske jeg ikke er stærk nok.
Sydney...
Du ville ikke være her, hvis du ikke havde en utrolig indre styrke.
Dit liv i Los Angeles var elendigt, men det var velkendt.
Det er svært at forlade et mageligt sted, selv om det er helvede.
Det kræver stort mod.
Sådan har jeg aldrig set det...
– Somme tider gør du alt så klart. – Fordi du er villig til at lytte.
Hvad bliver det så?
Den lange vandring ud i det øde ukendte...
... eller morgenmad?
Okay, morgenmad.
Hvad med kl. 3, Larry? Fint. Så ses vi.
– Er du anstændig? – Som man tager det.
Den her står fint til kjolen!
– Skynd på den! Jeg har møde 11.30. – Aflys. Du bliver ikke meget værd.
Du sagde, at det her var ambulant!
Det er ikke en plombering, men kemoterapi. Slap af.
Fremover vil jeg komme tidligt, så jeg har tid før jobbet.
Pres ikke dig selv så hårdt. Kroppen må have lidt tid.
Jeg har det fint. Gem det til svære patienter.
Sig, hvis du behøver noget.
Gør dit job, så gør jeg mit.
Bob McGovern, tak. Det er Amanda Woodward.
– Har du et øjeblik? – Ja, kom indenfor.
– Har du talt med Sydney for nylig? – Vi skændtes for nogle dage siden.
Sagde hun noget sært?
Noget om mit ansvar mod mig selv, og at hun tog på en tur med venner.
De er ikke venner. Jeg tror, Rikki har fået hende ind i en kult.
Har hun nævnt en vis Martin Abbot?
Nok 60 gange! Hun talte om ham, som om han var Gud!
Tilsynsværgen checkede på ham. Han skulle være meget destruktiv.
Sydney mangler et par brikker, men falder ikke for den slags.
De udnytter sårbarhed; Syd er et perfekt offer.
Hun lyver, men er ingen tyv og ville ikke ødelægge materielle ting.
– Du tror ikke, hun raserede baren? – Nogen ville måske give det indtryk.
Jeg ringer og ser, om de kan sige, hvor hun tog hen.
– Lad mig vide, hvad du finder ud af. – Tak...
Må jeg få mine beskeder?
– Hej, Matt! – John! Hvad bringer dig her?
– En knivstukket. Jeg så mig lidt om. – For at finde...?
En middagsaftale? Der er et nyt sted i La Cienga.
Jeg må nok spise her. Vi er ved at ændre computerprogrammerne.
– Man kan altid spørge... Vi ses. – Javist...
To dage til St. Valentins, og blomsterne vælter ind!
Det behøver vi to ikke tænke på i år.
St. Valentins dag er årets dummeste højtid.
Og diskriminerende. Er man enlig, tæller man ikke.
Men det var nu rart at føle sig udvalgt for en dag.
Det lyder måske skørt, men vi kunne give Amanda noget.
– Blomster kunne opmuntre hende. – Vi kan købe en buket i morgen.
Bob McGovern siger, du gav ham det her.
– Han ville checke lay–outen. – Jeg har ikke godkendt det!
Du driver ikke D&D, og intet forlader kontoret uden min godkendelse!
Du har ret. Undskyld.
Jeg ville hente en kop te. Vil du have en kop med? Uden sukker, ikke?
Jeg burde have vidst det! Ind på mit kontor med jer! Begge to!
Du har fortalt hende det, ikke?
– Fortalt hvad? – Aflys forestillingen, Alison!
Du har sagt, at jeg har Hodgkins.
Jeg var nødt til det. Vi slider som gale for at holde dig dækket.
Hvert lægebesøg tager tre timer. Vi kommer bagud.
– Vi ville hjælpe. – Det kan I ikke!
Du kan ikke lede hele firmaet og tage tid til at komme dig.
– Skån mig for dine almindeligheder. – Fakta er, at vi kommer bagud.
Det er i orden, at du behøver hjælp. Vi er et team. Stol på os.
Jeg betroede dig en hemmelighed, og se nu! Prøv ikke at overtage!
– Det gør vi ikke. – Netop! I tager ikke beslutninger!
Alt må fortsætte som normalt, ellers mister vi alle jobbet! Gå så!
Se Martin... Han er så fokuseret!
– Jeg har din frokost. – Tak.
– Vil du prøve? – Jeg kan ikke skyde et gummibånd!
Du er nok god til det. Du har et godt øje og fornemmelse.
Sig det til min søster!
Vælg et våben!
Se i skuret og vælg en pistol, der passer dig.
Det er løgn...!
Der var så mange...
De fleste er fra medlemmer. Vi beholder dem til forsvar.
– Bruger I dem nogen sinde? – Synet af dem jager de fleste væk.
– Jeg tog ingen patroner. – Den er skam ladt allerede.
Altså...
Når du skyder, slår pistolen tilbage. Det skal du ikke foregribe.
Bare fokusér på dit mål.
– Har du prøvet at sigte før? – Kun på markedspladser.
Find dit mål. Koncentrér dig...
Tænk ikke på noget andet end hvad jeg siger.
Fokusér og slap af.
Tænk kuglen frem mod målet...
Sådan skal det være, Syd! Du smadrede den!
Fordi tanken om ikke at ramme ikke strejfede dig. Det er magt!
Giv hende mere ammunition, Rikki.
Det var som "Tusmørketimen". Kvinden kaldte centret "en lejr".
Det tager 9 timer at køre til Tucson. Vi kører, når jeg har åbnet i morgen.
Jeg ved snart ikke, om jeg skal pakke en kuffert eller en faldskærm.
Det lyder som et godt job. L.A. Monthly er et fedt blad.
Desværre giver det mindre. Men det vil gavne mit arbejde.
– Undskyld. Er Matt Fielding her? – Ja, derovre.
Tak...
Hej, Matt...
– Så fik du alligevel tidligt fri? – Ja...
– Hvordan fandt du mig? – Du fortalte jo om stedet her.
Da jeg ingen aftale havde, tænkte jeg, jeg kunne se på det.
– Men jeg vil ikke forstyrre jer. – Nej, sæt dig ned.
John er den politimand, der hjalp mig efter overfaldet.
Jo fortalte lige om sit ny job.
L.A. Monthly ønsker en fotoreportage om Los Angeles' virkelige natteliv.
Det rå liv på bunden?
Undskyld, jeg siger det, men du kan ikke få, hvad du vil have, alene.
Det er gaderne. Du kommer ikke ind i det område, du må dække.
Du er hvid, kvinde og bærer ingen tatoveringer eller bandesymboler.
Men jeg er den bedste guide, byen kan tilbyde.
Hvorfor ikke komme med på et skift?
Kan jeg det? Det ville være fantastisk!
– Det lyder farligt. – Hun er sikrere med mig end alene.
Jeg lover at passe godt på hende.
Lad os få to øller og hvad hun end drikker...
For en gangs skyld ville jeg godt fejre dagen på selve dagen!
Vi har begge vagt på Valentins dag, så vi er da sammen.
Jeg tror, jeg tager min gave på under kitlen.
Så vil du ikke have den på længe!
– Lad være at tage den! – Jeg venter laboratoriesvar.
Det er Amanda. Må jeg tale med Michael?
Beklager, Amanda. Han er optaget...
Giv mig den! Hvad er der?
Jeg ved ikke... Jeg har det elendigt. Det har varet flere timer.
– Michael, jeg er virkelig bange... – Jeg er der om 20 minutter.
– Tager du nu ud til patienter? – Når en ven er meget syg, ja.
– Du har ingen venner. – Hvorfor mon?
Hun er min patient. Bland dig udenom.
Citron–lime sodavand. Sodakiks...
Og fem doser Compazine, de piller mod kvalme, du ikke behøvede.
Jeg er stærk, men dette klarer jeg ikke.
Det må du. Du har intet valg.
Vi kan lindre smerten, men du må holde op med at nægte, at du er syg.
Tror du ikke, jeg ved det? Jeg vil bare ikke opgive alt andet.
Du skal ikke bevise noget. At tage kvalmepiller er intet svaghedstegn.
Og at hvile dig efter kemoterapi er ikke dovenskab, det er klogt.
– Nu har du alt, så jeg kan gå. – Behøver du det?
Kan du ikke blive lidt, indtil jeg sover?
Jo...
Vi når ikke frem, før det er mørkt. Lejren er en time fra Tucson...
– Hvad...? – Du er en fin fyr, Jake.
Efter min behandling af dig... da jeg ikke troede dig med Chris.
– Chris var en dygtig løgner. – Jeg troede i hvert fald på ham.
Men det er sært... Os to på biltur sammen.
I to år har vi dårligt talt sammen.
– Vi havde intet til fælles før. – Og nu har vi Sydney...
Hun prøvede at tale med mig, og jeg afviste hende.
– Sydney er mester i at lave numre. – Bortset fra denne gang.
Måske. Det får vi at se.
Hvis der tilstøder hende noget, tilgiver jeg aldrig mig selv.
Hvis bare hun ikke var så barnlig.
Men hun er også stædig og gør intet, som hun ikke har lyst til.
Hun tog nok bare med for at få en gratis ferie.
Er du vanvittig? Hvorfor sagde du ikke, Amanda har lymfomer?
Det angår ikke dig. Siger "tavshedspligt" dig noget?
Hvad du gør, er uetisk!
– Er "uetisk" i dit ordforråd? – Hun må til specialist.
Hvad forestiller du dig? Onkologerne er med om bord.
Hun har fået en CAT–skan og en biopsi.
– Og Amanda har tillid til mig. – Hvor sødt! Hvad får du ud af det?
Glæden ved at leve med en kone, der altid er sur!
Og hvis ved et mirakel Amanda overlever, er min lykke gjort!
Ikke dårligt, Dara!
Meget lækkert!
Man må kende aktørerne!
Du har ret: De ville aldrig lade mig fotografere, hvis du ikke var med.
Undskyld mig...
Jeg er på vej...
Jeg må over på Highland. Min yndlings–narkohaj er i byen!
Jeg går op i gyden.
Bliv i bilen, så vil ingen genere dig.
Bare bliv siddende.
Turen er slut, Jo. Jeg tilkalder en anden enhed, der kan køre dig hjem.
2–King 20 anmoder om to enheder til opbakning. Mand såret...
– Vent, hvad sker der? – Trafik!
Jeg fatter ikke, Sydney er her. Hun har altid hadet at campere.
Hun satte grænsen ved sort–hvidt tv!
De må ikke skyde. Det ligner min søsters bil.
Din søster? Hvad fanden? Få hende væk herfra!
Sydney... Gudskelov!
Lad mig gætte... I kom forbi og ville lige kigge ind?
– Vi ville sikre os, at alt var vel. – Du har vel nogle ny beskyldninger!
Jeg var urolig. Du rejste bare...
Og jeg havde jo så gode grunde til at blive!
Lad mig være i fred!
Vi har kørt i ni timer! Tal med din søster.
Undskyld, men Sydney kan godt selv bestemme, hvem hun vil tale med.
Der er ingen grund til uro. Sydney er lykkelig her.
Hun har et job, venner... Alt det, I to tog fra hende!
– Sydney, sæt dig ind i bilen! – Prøv at tage mig alvorligt!
De her mennesker kan lide mig, som jeg er.
De dømmer mig ikke, som du og dydsmønsteret dér!
Bare lad mig være!
Jeg er kommet over dig, og det er lettere, når jeg ikke behøver se dig.
Jane, gør os alle en tjeneste og kør din vej!
Det er mit hjem nu. Det er ikke Camelot –
– men det er det hjem, jeg altid har drømt om!
– Sydney, er du sikker? – Ja, jeg må blive her.
Kom, lad os køre...
Gå i kærlighed!
Det var glimrende, Sydney!
Du bliver stærkere dag for dag.
Gjorde John virkelig det?
Ét øjeblik er han så rar, det næste går han amok!
Narkohajen lå på jorden, og han sparkede ham og skreg...
Det var forfærdeligt!
Det er sket før.
Sidste uge truede han Kimberly.
Jeg troede, hun stod bag overfaldet, og det gjorde hun...
... og John forulempede hende.
Jeg troede, det var den ene gang...
Han nyder åbenbart at skræmme folk.
Han siger, det følger med jobbet, men det tror jeg ikke på.
– Hvad vil du gøre med de billeder? – Jeg kan ikke blive involveret.
– Jeg prøver at få skik på mit liv. – Lad os ikke tage noget for givet.
Politimænd møder forbrydere dagligt.
Jeg så ikke, hvad der gik forud.
– Måske var der en god grund. – Måske...
– Du har været tavs i to timer. – Jeg føler mig skyldig.
Du gjorde, hvad du kunne. Det var Sydneys valg at blive.
Men det generer mig. Jeg føler, vi overså noget.
Ikke hendes handlinger eller udtryk, men hun kaldte det sit hjem.
Og noget andet... Det er mit hjem...
– Det er ikke Camelot... – Sydney har altid villet leve godt.
Netop! Hun sagde, det var det hjem, hun drømte om. Det passer ikke.
Hun har altid drømt om at bo dør om dør med mig.
– Hvor mange tog ud til refugiet? – Kvinden i huset sagde omkring 20.
Vi så kun Sydney og Martin. Hvor var de andre?
– Jeg får nogen til at passe baren. – Jeg kan godt klare det alene.
Det ved jeg, men det kommer du ikke til.
Lad os redde Sydney ud af kniben.
– Det var et kompromis. – Glædelig St. Valentins dag!
– Det er en bagatel, men tro mig... – Vi har skændtes om det i to dage!
Tak, fordi I tænkte på mig.
Vi må hellere tilbage til arbejdet.
Fandens...!
– Er du okay? – Ja, jeg er, men ikke min patient.
Hun er ung, kvik, flot, succesrig...
– Og hun ser næppe næste sommer. – Det gør mig ondt.
Der er et projekt i New York. Min patient er perfekt for det.
Men dr. Steele siger, de har alt besat.
Folk med dødelige sygdomme kan ikke vente!
– Derfor kan de godt have plads. – Hvad mener du?
Det kan bare betyde, at de er selektive.
Jeg møder det konstant med boliger. Det er ikke det samme, men...
– Prøv igen! Læg pres på dem. – Det kan ikke skade.
– Hvad har jeg at tabe? – Kun din patient!
Held og lykke.
– Jo Reynolds? – Hvad kan jeg gøre for Dem?
Kriminalbetjent Bob Wilkins og kriminalbetjent Banning.
– Må vi stille et par spørgsmål? – Hvad om?
De er anført som passager i kriminalbetjent Rawlings bil i går.
– Ja, vi kørte til Hollywood. – Må vi komme ind et par minutter?
Ja, værsgo.
– Kan jeg give Dem en drink? – Nej tak.
Det er helt uformelt. Vær ikke nervøs.
Et par betjente i døren gør mig urolig.
– Forståeligt med Deres baggrund. – Hvad skal det betyde?
Ingenting, miss Reynolds.
Vi ved, De var med i Rawlings bil.
En anden enhed kørte Dem hjem kl. 9.30, ikke?
Hjælp blev tilkaldt pga. episoden på Highland?
Jeg ved ikke hvorfor, men vi var på Highland.
– De så ikke noget i gyden? – Rawlings bad mig blive i bilen.
– Blev De i bilen, ms Reynolds? – Ja.
Mange tak.
De hører fra os, hvis vi har andre spørgsmål.
Selv om vi ikke er et par mere, kan vi godt fejre St. Valentins dag.
Er du sikker på, du har lyst? Det er jo "årets dummeste højtid".
Vi har valget mellem "Det Beskidte Dusin" og "Søvnløs i Seattle".
"Tolv straffefanger tvinges ud i krigens helvede" eller...
... "To elskede finder hinanden".
Det er St. Valentins aften... Det må blive "Det Beskidte Dusin".
Du har altid været en god filmpartner.
Jeg havde nær glemt... Jeg vil have, du skal føle, at du er noget særligt.
Tak...
Lad os sætte os...
Spol frem...
Sydney, din plagsomme søster er her igen!
Vent, Martin... Du må ikke skyde dem.
Det gør jeg heller ikke. Du gør! Medmindre du får hende væk herfra!
Nu er det dit ansvar at værne om samfundet her.
Giv mig et øjeblik alene med dem. Jeg ved, hun ikke vil have ballade.
Sydney...
– Hvad gør du med en pistol? – Redder dit liv. Hvorfor kom I igen?
Du skal ikke ødelægge mit liv igen! Sæt dig ind i bilen!
Jer begge to!
Jeg vil ikke se jer igen! Det er mit liv! Hold jer væk!
Kør, Jake!
Adios, I skøre kugler!
– Jeg kan skyde dem herfra. – Nej... Ikke nu.
Vi ordner Sydney en anden gang.
– Hvordan har Sydney det? – Okay. Hun faldt i søvn på min sofa.
Hun har en aftale i eftermiddag med sin tilsynsværge.
Jeg ville sige dig tak...
Ikke mange ville gøre det for én, de dårligt kender.
Det var før vi tilbragte 24 timer sammen med at køre rundt i ørkenen.
Må jeg lave en middag til dig? Som udtryk for min taknemmelighed.
– Du behøver ikke takke mig. – Men hvis jeg nu har lyst...
– Så siger jeg ja. – Fint.
Hvad med i aften? Kl. 7.30?
Okay... Så ses vi.
Wilkins er nok reel, men jeg tror, at Banning er en ven af John.
Jeg er så smart og lister rundt... Hvad nu, hvis John så mig?
– Hvis han ved, at jeg løj? – Så tror han, du dækkede over ham.
Det kan jeg ikke satse på. De billeder kan få en betjent dømt!
Efter min anholdelse og Reeds død er politiet ikke just mine fans!
Matt...
Jeg så, hvad John gjorde mod den fyr...
Jeg kan blive hans næste offer.
De billeder er bevismateriale.
Ødelægger du dem, gør det dig medskyldig.
Lad være at beslutte dig nu. Tænk over det først.
Du kan lægge billederne her.
Åh Gud... Du har ret; jeg må tænke over det.
Jeg behøver tid. Vi ses i morgen.
Hvordan kan jeg skjule min sygdom, når du kommer hele tiden?
Vi må snakke, og jeg ville ikke bruge telefonen.
Jeg har resultaterne af blodprøven.
Det er ikke gode nyheder.
Dine hvide blodlegemer ligger for lavt.
– Er det ikke den bedste behandling? – Den bedste på Vestkysten.
Der er en læge i New York, Richard Steele...
Han leder et forskningsprojekt, hvis resultater har været utrolige.
Han har avanceret teknologi, og de bedste specialister er med.
– Men...? – Jeg kan ikke få fat i ham.
Én siger, der ikke er plads, en anden, at Steele går på pension.
– Det stemmer ikke. – Så er han sær.
Nej, inden for lægevidenskaben betyder den slags: Hold næsen væk!
Han har fundet noget! Hvad han end laver, så fungerer det!
– Hvad gør jeg? Jeg har kontakter... – Det handler ikke om magt.
Forskningsprojekter er baseret på patienter, der opfylder kriterierne.
De fleste opfylder mange, men ikke alle.
– Men det gør jeg? – Ja!
Du opfylder alle kriterier for Steeles projekt.
Men vi må ind ad bagdøren.
Lad os tage til New York.
Vi camperer på hans dørtrin, om nødvendigt.
– Og hvis dr. Steele ikke vil se os? – Og hvis han vil...?
Du kan ikke sidde her og håbe på en bedring. Du må tage chancer.
Det her er den første.
– Godt. Bestil flybilletter. – Fint.
– John... – Jeg har ventet på dig.
Jeg beklager det i går. De var vist hårde ved dig.
Nej, vi snakkede bare. Hvorfor?
Ham fyren i gyden... Han er narkohaj, Jo.
Jeg fik ham ind for kokain–handel, og de slap ham ud to år før tiden.
Han er et svin! Han kom bagfra, og jeg stak ham én...
Han slog hovedet, og nu ligger svinet sgu i koma.
Det gør mig ondt.
Indre Anliggender ville elske at få skovlen under en bøsse.
Ja, livet er ikke anderledes i politistyrken. Jeg er udsat.
– Og det her var en fælde! – Du klarer det nok. Jeg må gå nu.
Du blev i bilen, ikke, Jo?
For mange folk stikker næsen i ting, der ikke angår dem.
De tror, de ser noget, og kender ikke historien bagved.
Jeg er en god politimand. Jeg risikerer livet hver nat!
Men det svin kan koste mig mit job...
Jeg må vide, hvem mine venner er.
– Er du min ven? – Selvfølgelig!
Hej. Læg en besked, så ringer jeg.
Hej, Syd. Er du der?
Det er mig...
Du gemmer dig nok bag telefonsvareren.
Forståeligt nok. Du måtte vel høre på Janes ævl hele vejen hjem.
Vi savner dig, Sydney. Martin savner dig.
Vi må tage væk et stykke tid...
Men vær tålmodig.
Vi ved, du inderst inde ønsker at være hos os.
Vi kommer tilbage efter dig...
Tekster: Jørgen Schiøtt Subtitling International UK, London